RÖSTA PÅ TRACY FLICK I SKOLVALET
- Hej, mr McAllister. - Du ödslar ingen tid.
- Morgonstund har guld i mun. - Ja, det har jag hört.
- Lycka till, Tracy. - Tack. Vi ses på lektionen.
Inget av det här hade hänt om McAllister inte hade lagt sig i.
Han borde ha accepterat situationen och inte ingripit mot ödet.
Man kan inte ingripa mot ödet, det är därför det kallas ödet.
Om man försöker ingripa, så sker ända samma sak.
Jag minns inte riktigt hur krånglet med valkampanjen började.
Jag minns att jag älskade mitt jobb. Jag var lärare, en pedagog.
Det var det enda jag ville vara.
Mr McAllister, sluta dagdrömma och börja jobba igen.
Eleverna visste att det var mer än ett jobb för mig.
Lägg ifrån er korten, pojkar. Spelet är slut.
Kom igen, Wolverines. Spela försvar!
Jag vet att jag påverkade deras liv under de svåra tonåren.
Jag tog mitt ansvar på allvar.
Under de 12 år som lärare i historia och samhällskunskap på Carver-
- blev jag Årets lärare tre gånger. Nytt rekord.
Jag hade alltid velat bli lärare.
Försöka få unga människor intresserade av världen.
Försöka förbereda dem för de svåra beslut de står inför som vuxna.
Åt det ville jag ägna mitt liv.
Är det en moralisk eller en etisk situation?
Vad är det för skillnad mellan moral och etik? Derek?
Etik är om man gör det som samhället säger att man ska göra.
- Moral... - Du är på rätt spår.
Kan någon hjälpa honom? Michelle.
Moral är som läxor, som moralen i en berättelse.
Det man lär sig från en berättelse eller en fabel.
Eller något man upplevt. Och etik?
Etik är hur man använder moralen som man lärt sig från berättelserna.
Vi glömmer bort något viktigt. Vad har vi glömt?
- Tracy. - Etik är regler för hur man uppför sig...
Tracy Flick. Jag hade sett många ambitiösa elever under årens lopp-
- men Tracy Flick var nåt speciellt.
De som kallar mig en streber är bara avundsjuka.
Mamma säger att jag är speciell.
Om man ser vad jag uppnått, så måste man hålla med.
Här spelar jag Hodel i "Spelman på taket".
Här är jag på KCHS, vår skolas tv-station.
Nedskräpningen måste upphöra.
Men det var i elevrådet som jag hade störst framgång.
Jag missade aldrig ett sammanträde och ledde nästan alla kommittéer.
Jag håller med Ashley. Det som hände förra gången var förfärligt.
Det ställde oss i en dålig dager.
Nu försökte Tracy Flick vinna posten som elevrådets ordförande.
Än så länge hade hon inget motstånd.
Bestämd av en kultur...
Det är en annan sak med Tracy som ni borde känna till.
Hennes mus blir otroligt våt.
Det vill jag inte veta.
Några månader tidigare hade hon råkat i trubbel med min bäste vän:
Dave Novotny.
Dave kom till Carver året efter mig och vi blev genast kompisar.
Dave blev lärare för att slippa sluta skolan.
Egentligen var han en hygglig kille. Våra fruar blev också vänner.
När Dave och Linda fick en son, bad de oss att bli hans gudföräldrar.
Ni tror säkert att Novotny utnyttjade en av sina elever.
Det var inte alls så.
Vår relation var grundad på ömsesidig respekt och beundran.
Under mitt andra år var vårt förhållande strikt professionellt.
Inte förrän under tredje året började det bli allvar.
Årsboksredaktionen firade efter en dead-line.
Dave och jag blev kvar och började prata.
Inte som lärare och elev, utan som två vuxna.
Jag har märkt att du inte har några nära vänner.
- Du verkar vara en enstöring. - Jag är bara upptagen.
Jag vet att det inte är självvalt. Jag menar bara...
För någon som du måste det vara svårt att hitta nån att tala med.
Vad menar du? Vad för slags person är jag?
Jag har iakttagit dig i tre år nu.
Jag tycker att du är en av de mest talangfulla, känsliga, attraktiva-
- enastående elever... nej... Människor jag någonsin träffat.
Tack.
Jag vet att ibland får såna som du betala ett pris för sin storhet.
Och det priset är ensamhet. Kanske jag har fel.
Jag tycker det ser ut som om du behöver en vän.
Jag växte upp utan nån pappa, så ni tror kanske jag sökte en fadersfigur.
Men det var inte därför. Dave var så stark.
Han fick mig att känna mig trygg.
Det var första gången någon verkligen såg mig.
Ducka...
När jag tänker tillbaka på mitt förhållande med mr Novotny-
- så saknar jag våra samtal mest.
Gjorde ni det hemma hos dig?
Jag vet att det verkar tokigt.
Vad jag försöker säga är-
- att Tracy och jag är helt och fullt förälskade i varandra.
- Förälskade? - Ja. Det är på allvar.
Hon ger mig inspiration. Hon vill t.o.m. läsa min roman.
- Du har inte skrivit din roman. - Jag har alltihop här inne.
Tracy vill att jag skriver den så hon kan läsa den. Det är fantastiskt.
Dave, jag säger det här i egenskap av din vän...
Det du gör är fel, och du måste sluta.
Det du gör är både omoraliskt och olagligt.
Jag behöver ingen föreläsning om etik.
- Jag talar om moral. - Vad är det för skillnad?
Jag behöver väl knappast berätta hur det gick.
MAUI ÄR FÖR ÄLSKANDE PAR Ta min hand...
Tracy, vi åker till paradiset. Din "lärare" Dave.
P.S. Jag behöver dig verkligen nu.
Tracys mamma förstår inte.
Det håller jag med om. Jag har aldrig sett en mamma så upprörd.
Jag vet vad Tracy sa till sin mor och vad modern sa till mig.
Nu måste jag få höra din version. Jag har ett ansvar inför lagen.
Gick du över gränsen med flickan?
Vi är kära i varann.
Din roman? Driver du med mig?
Dave fick sparken och Linda ansökte om skilsmässa.
Dave flyttade hem till sina föräldrar. Han har tur som inte sitter i fängelse.
- Etik är grunden för... - Vi fortsätter nästa gång.
- Får jag göra om gårdagens prov? - Varför då?
Jag var tvungen att jobba sent kvällen före.
Nu när jag mognat, tycker jag synd om mr McAllister.
Han sitter fast i samma lilla rum, har samma kläder-
- och säger exakt samma saker år efter år-
- medan hans elever läser vidare, flyttar till storstäder-
- blir framgångsrika och tjänar massvis med pengar.
Han måste vara litet avundsjuk.
Mamma brukar säga: "De svaga försöker alltid förstöra för de starka."
Man bör veta att jag är enda barnet.
Mamma är så fäst vid mig. Jag älskar henne.
Hon vill att jag gör allt som hon aldrig fick göra.
Förr var hon flygvärdinna och nu arbetar hon som advokatsekreterare.
Hon gillar att skriva brev till framgångsrika kvinnor-
- och frågar dem om råd angående sin dotter.
Oftast säger de att man ska hålla fast vid sin dröm.
Kvinnor måste arbeta hårt och inte låta sig hindras av något.
- Lägg tillbaks de där! - Kyss mig i arslet!
Men att vinna är inte allt.
Ett etiskt uppförande är viktigare. Fråga bara mr McAllister.
Mr McAllister, vänta!
Mr McAllister, åk inte!
Jag har alla namnunderskrifter. 158 stycken, fler än jag behöver.
- Toppen. - Här är de.
Jag tittar på dem i morgon.
Kan ni godkänna dem nu? Jag vill inleda min valkampanj i morgon bitti.
- Ja, de ser bra ut. - Ska ni inte behålla dem?
- Nej, det behövs inte. - Men de ska väl sparas?
- Javisst... fint. - Tack för allt.
Jag längtar efter att få inleda min valkampanj.
Än så länge har du ingen konkurrens.
Coca-Cola spenderar mer pengar än någon annan på reklam.
Därför ligger de i topp.
Ja... Lycka till, Tracy.
När jag blir elevrådsordförande kommer vi att träffas mycket.
Jag skulle önska att den tiden blir harmonisk och produktiv.
- Vill inte ni det? - Jovisst.
Det var det jag trodde. Jag bara kollade.
- Lycka till, Tracy. - Okej.
Jag anklagar inte Tracy för det som hände med Dave. Dave var vuxen.
Hon gick mig på nerverna, men jag beundrade Tracy.
Tack gode Gud för Diane. Hon gav mig kärlek och styrka.
Vi hade det jobbigt ibland, men vi redde alltid ut det.
Efter att ha varit gifta i nio år stod vi varann närmare än nånsin.
- Är nåt på tok? - Nej... Det är bara skolan.
När jag blir elevrådsordförande kommer vi att träffas mycket.
Vi kommer att träffas mycket.
Ordförande och studievägledare. Harmonisk och produktiv.
Nära och speciell. Du och jag.
- Vad gör du här, Crystal? - Jag ska se på matchen.
- Tänk om tränaren kommer. - Honom tar jag hand om.
- Vad är det du läser? - Jag går igenom min taktikbok.
Vi kan träna. Du får vara quarterback och tackla mig bakifrån.
Coca-Cola är världens populäraste läsk.
Paul.
Jag var så arg på Gud när jag bröt benet.
Varför?
Läkarna sa att jag inte kunde idrotta på flera år.
Jag fick sluta som quarterback. Det var slutet på mitt liv.
När jag kom tillbaka till skolan fick jag stöd av alla-
- men jag blev inte av med känslan att mitt liv var meningslöst.
Vad ville Gud ha av mig? Varför fanns jag?
Ibland kan man leta överallt efter svar.
Så en dag kommer Ödet fram och knackar en på axeln.
Jag vet, för det hände mig.
Paul, får jag tala med dig?
Mr McAllister förändrade mitt liv.
Oavsett vad de säger att han gjort, för mig är han en fin människa.
Du har varit deppig sen olyckan.
Jag längtar efter att få spela fotboll igen.
- Gå till slutspel... - Jag vet vad besvikelse är.
Jag tror att du har en ljus framtid som väntar.
- Jag talar inte om idrott. - Vad menar ni?
Du är en naturlig ledare och en av skolans populäraste elever.
Och du bryter inte ihop under stress, som vi såg i matchen mot Westside.
Alla elever ser upp till dig. Vad betyder det?
Elevrådsordförande.
Jag? Nej... Jag vet ingenting om sånt där.
- Det där är Tracy Flicks grej. - Hon är väldigt framåt.
- Och hon är jättetrevlig. - Ja.
Men om en person är säker på att vinna så undergrävs demokratin.
Det vore mer som en diktatur.
- Vilken är din favoritfrukt? - Päron.
- Bra. Låt oss anta... - Vänta!
- Äpplen. - Äpplen. Bra.
Tänk om äpplen var de enda frukter du kände till.
Du kanske gillade äpplen, även om vissa var ruttna.
Men en dag upptäcker du en apelsin. Nu kan du göra ett val.
Vill du ha äpplen eller apelsiner? Det är demokrati.
- Jag gillar bananer också. - Precis. Bra.
Vad säger du? Vill du ge något tillbaka?
- Hur ser det ut? - Litet högre...
Eric, du kan inte sätta tejp på framsidan av affischen.
Ta ned alltihop och börja om från början.
RÖSTA PÅ PAUL METZLER
- Vem fick dig att ställa upp? - Vad menar du?
Bestämde du dig plötsligt för att ställa upp i valet?
Jag tänkte bara...
Jag berättade för mr McAllister att jag ville göra något för skolan.
- Bad mr McAllister dig att ställa upp? - Jag talade med honom.
Han tyckte att det var en bra idé.
Han sa att det finns olika sorters frukter.
Du är bäst, Tracy. Jag tänkte bara...
Okej, du är med, herr Populär.
Tror ni Paul Metzler skrämde mig? Ingenting kunde vara mer osant.
Han utgjorde inget hot mot mig.
Jag behövde bara jobba lite hårdare.
Jag tror på de som röstar. Det här är ingen popularitetstävling.
De vet att det här landet byggdes av folk som arbetar hårt-
- och inte får allt serverat på silverfat.
Inte av rika ungar vars fäder äger Metzler Cement-
- och ger dem bilar och ordnar stora fester.
De behöver aldrig anstränga sig. De valsar bara in utan kvalifikationer-
- och roffar åt sig vad andra slitit hårt för.
Nej, mig gjorde det ingenting.
Paul Power.
Paul som elevrådsordförande.
Nytänkande, nyskapande, nötter.
- Vad är det? - Jag sa ju det. Jag kan inte.
Det känns inte rätt längre.
Men jag älskar dig.
Jag sa nej.
- Tammy, gissa vad som hände i dag? - Knackar du aldrig?!
- Hej, Lisa. - Ut härifrån, Paul.
- Mr McAllister tycker att jag kan... - Jag måste gå.
- Dumskalle! - Vad har jag gjort?
Jag är inte lesbisk. Jag attraheras av personen.
Fast jag attraheras bara av flickor.
Vänta, Lisa!
Stanna!
- Vart ska du? - Jag är inte som du.
- Vad menar du? - Jag är ingen flata. Vi är inte kära.
Vi bara... experimenterar.
Hur kan nåt som verkade vara så sant, visa sig vara en sån lögn?
Lisa och jag var skapta för varann.
Av alla människor på jorden så hade vi funnit varann.
Det var som ett mirakel.
Vi hade så roligt ihop. Som den gången vi åt sparris-
- för att se hur lång tid det tar innan ens kiss luktar konstigt.
Det var väldigt vetenskapligt. För mig tog det 11 och för henne 17 minuter.
Varje dag kom jag på ett nytt sätt att berätta min kärlek för Lisa.
"Om du dog, skulle jag kasta mig i en av min pappas cementbilar"-
- "och bli nedhälld i din grav."
Men ju närmare vi kom varann, desto mer drog hon sig undan.
Är du tokig? De här är privata. De är för oss.
- Andra kan se dem. - Det stör inte mig.
Det stör mig!
Vad gjorde jag så hon ändrade sig?
Vad är det för fel på mig?
Ibland när jag är ledsen, sitter jag och ser på kraftverket.
De säger att om man ligger mellan två huvudkablar, förångas kroppen.
Man blir en gas. Jag undrar hur det känns.
Lisa beslöt sig för att såra mig.
Och hon visste precis vad hon skulle göra.
Jag blev förvånad när Lisa bad om skjuts hem och sen sög av mig.
Jag har längtat efter att få göra det här.
Livet är underligt. Lisa blir osams med min syster-
- och i nästa stund är hon min flickvän.
Lisa erbjöd sig att sköta min PR under valkampanjen.
Det kändes så naturligt att vara med henne.
Det var som ett mirakel.
Mitt ben var okej och vädret var fint.
Efter skolan åkte vi hem till Lisa för att knulla i badet.
Om det var så de ville ha det, kör till.
Men jag tänkte inte ge mig utan kamp.
RÖSTA PÅ TAMMY METZLER
Tammy, vad håller du på med?
Hindra henne. Hon är inte kvalificerad. Hon går bara andra året.
Lugna dig.
Får vi ställa upp båda två? Vi är syskon.
- Det är en intressekonflikt. - Hon har sina namnunderskrifter.
Det här är bara nollor. Den här är oläsbar.
Tim Cobzer.
- Hon vill hämnas på mig. - För vad då?
- På dig, menar jag. - För vad då?
Tim Cobzer? Honom har jag aldrig hört talas om.
Vi har morgonsamling i morgon.
Alla får hålla sina tal.
- Du skrämmer honom. - Han gillar det... kanske inte.
Vid den här tiden var Diane och jag ofta hemma hos Linda Novotny.
Vi gav henne kärlek och stöd och hjälpte henne genom en svår tid.
Vi ville gärna ha barn, men det fanns alltid ett skäl att vänta.
Hon skulle bli färdig sjuksköterska, jag skulle ta min examen...
Till slut beslöt vi oss för att köra.
Kommer du snart?
På över ett år hade vi inte haft nån tur.
Kom igen, gör det. Pumpa mig full.
Kom igen. Pumpa mig full.
Okej.
Snyggt jobbat.
Jim, kan du öppna den här?
- Visst. - Ställ den på bordet.
Linda behövde mycket hjälp hemma.
- Här? - Nej, mer åt det här hållet.
- Här? - Ja, det blir bra.
Jag hade alltid gillat Linda, men vi hade aldrig varit ensamma.
Nu när Dave var ute ur bilden, började jag se hur fin hon var.
Vi började bli kompisar. En gång tog jag henne till köpcentret.
- Vad tycker du? - Du ser strålande ut.
- Jag har inte råd med det här. - Du har haft ett tufft år.
Du har varit hemma med barnet. Nu måste du leva litet.
- Ska vi ta in på ett rum? - Ska vi ta in på vad då?
Det är inte roligt.
- Hur gick det? - Bra. Vi åkte bara till Westfoods.
- Hade ni trevligt? - Ja.
- Jag menar, du vet... - Vad då?
Linda är okej, men ibland kan hon vara litet för mycket.
Gode Gud, precis så där. Ja...
Pumpa mig full.
Ja, pumpa mig full!
Gud, precis så där. Ja, pumpa mig full.
Gud, precis så där. Gör det, Jim. Knulla mig.
Kom igen, Jim. Precis så där. Pumpa mig full.
Precis så där. Gör det, mr M. Knulla mig.
Knulla mig hårt, mr McAllister. Hårdare!
Knulla mig hårdare.
Mitt liv var ganska bra-
- tills det började trassla till sig med det förbannade valet.
Jag älskar Carver High och kommer att bli en ansvarsfull vice-ordförande.
Rösta på Jerry Slavin och ett bra styre.
Även om jag inte kan stå upp för er, så ska jag göra det.
Tack ska ni ha.
Tack, Jerry.
Jerry är den ende som ställer upp som vice-ordförande.
Vi fortsätter med de tre kandidaterna till ordförandeposten.
Den första, i alfabetisk ordning, är Tracy Flick.
Henry David Thoreau skrev en gång:
"Jag kan inte göra mina dagar längre, så jag försöker göra dem bättre."
På Carver har vi möjlighet att göra våra skoltid bättre.
Under valkampanjen har jag hört många av era bekymmer.
Eliza Ramirez säger att hon känner sig främmande i sitt eget klassrum.
Reggie Bank mor arbetar i skolmatsalen-
- och har inte råd att köpa böcker åt honom.
Kyss mig i arslet!
Om ni inte kan vara vuxna och vara hövliga mot kandidaterna-
- så förtjänar ni inte att kallas vuxna, utan barn.
Då blir ni behandlade som barn. Skärpning nu.
Jag bryr mig om Carver och om var och en av er.
Tillsammans kan vi åstadkomma något.
När ni röstar på Tracy Flick, så röstar ni inte enbart på mig.
Ni röstar på er själva och på alla elever här på Carver.
Våra dagar kanske inte blir längre, men de kan bli bättre.
Nästa kandidat är Paul Metzler.
När jag bröt benet tidigare i år, såg jag mitt liv i ett nytt ljus.
Jag vill hjälpa människor och den här skolan.
Skolan är vårt andra hem där vi växer som människor.
Jag vill att vår skola uppnår sin sanna potential.
Därför ställer jag upp i valet. Jag kan kämpa.
Som min passning i sista kvarten som slog Westside med tre poäng.
Jag ska inte svika er. Vi kan alla göra ett vinnande mål tillsammans.
Rösta på Paul Metzler. Tack ska ni ha.
Den sista kandidaten kommer också från Metzler-klanen.
Tammy Metzler.
Jag ber er!
Vem bryr sig om det här korkade valet?
Alla vet att det inte spelar nån roll vem som blir vald.
Tror ni verkligen att nåt kommer att förändras?
Kommer en enda person att bli smartare, lyckligare eller trevligare?
Det betyder bara nåt för den som blir vald.
Samma patetiska charad genomförs år efter år.
Alla lovar samma patetiska saker så de kan skriva det på sin college-ansökan.
Rösta på mig. Jag vill inte ens gå på college.
Som ordförande ska jag inte göra ett dyft.
Mitt enda löfte är att omedelbart avveckla elevrådet-
- så vi slipper såna här fåniga morgonsamlingar.
Tammy! Tammy!
Eller rösta inte på mig. Vem bryr sig? Rösta inte alls.
Stäng dörren.
Den lilla slynan gjorde oss till åtlöje. Hon ska uteslutas från valet.
Hetsa upp alla så där... Hon har gått för långt.
Vi kan inte stoppa henne bara för att vi ogillar hennes tal.
Nej, kanske inte. Men hon är en bråkmakare.
Vi behöver bara sända ut en signal. Vi avstänger henne en tid.
Där har vi det! Hon avstängs i tre dagar.
Avstängning är som semester. Hur kan de se det som ett straff?
Om din hund kissar på mattan, ger du honom godis då?
Och så får man problem om man skolkar!
Hendricks sa att nästa gång blir jag relegerad. Det passar mig fint.
OBEFLÄCKADE HJÄRTAT
Hej, Tammy.
- Vad vill du? - Jag har med dina läxor.
Förra gången du blev avstängd, kom du efter så mycket.
- Tack, Paul. - Visst, ingen orsak.
- Kan du lämna mig i fred nu? - Visst.
Det var en sak till. Allt det här med valet...
Alla säger att det är knäppt att du ställer upp mot mig.
Du har aldrig berättat varför du gör det.
Men det gör ingenting. Jag respekterar ditt privatliv.
Oavsett vem som vinner så är jag inte arg på dig.
Vi är fortfarande syskon, även om du är adopterad.
Jag hoppas du tycker likadant.
Det som händer under talen var förfärligt.
Den lilla slynan skulle inte få göra mig till åtlöje.
Om eleverna som skrek bara visste hur hårt jag arbetade.
Alla kvällarna jag slitit med årsboken för att ge dem deras löjliga minnen.
Jag skulle städa upp gruppfotona.
Det var enkelt med vår nya mjukvara.
Folk är så otacksamma.
VEM BRYR SIG? DET GÖR JAG! RÖSTA PÅ TRACY.
PAUL METZLER KAN DU LITA PÅ
Dagen före valet började det bli riktigt komplicerat.
Här har vi den skyldige.
Linda hade bett mig titta över och hjälpa henne med avloppet.
- Visste du att Dave är sängvätare? - Nej, det visste jag inte.
Hela livet. Han har prövat allt.
- Rinner det fortfarande? - Ja.
Låt det rinna ett tag.
Vänta. Den här är ren.
Jag antar att du borde åka till jobbet. Du kommer för sent.
Tack ska du ha, Jim.
Det bara hände. Ingen av oss hade planerat det.
Men när vi väl börjat, visste vi att det inte fanns någon återvändo.
Det var ett mirakel.
- Ta mig till det där motellet. - Nu?
Kom förbi efter skolan. Jag skaffar barnvakt åt Darryl.
- 15.25? - Okej, 15.25.
Det som blommat upp mellan Linda och mig var för starkt för att förneka.
För första gången på åratal kände jag mig fri och levande.
- Det är orättvist. - Vem skulle göra nåt sånt?
Det måste vara ett misstag, kanske av vaktmästarna.
- Var tusan har du hållit hus? - Ingenstans.
- Jag har inga lektioner förrän senare. - Jag ringde hem till dig.
Om Paul förlorar, måste valet göras om.
- Någon rev ned deras affischer. - De kostade mycket pengar.
- Det här ska utredas. - Vi har några kvar.
- Det var Tammy. - Hon skulle aldrig göra nåt sånt.
Det hon sa i sitt tal var ganska uppenbart.
Vi ska utreda det här. Ni två återgår till era studier.
Mr McAllister ska ta hand om saken. Eller hur, Jim?
Vad då för nåt? Visst, lita på mig.
Tracy.
Kom in, Tracy.
Stäng dörren efter dig.
Sätt dig.
Du vet säkert varför du är här.
Det gäller affischerna. Jag tycker att det är förfärligt.
Förfärligt? Det är intressant. För jag tror att du gjorde det.
Vad?
Anklagar ni mig?
Vi har arbetat tillsammans i tre år.
Min banderoll revs också ned.
Var du här och arbetade med årsboken över helgen?
Ja, mr Pecharda släppte in mig.
Med mina plikter, måste jag ofta komma in under helgerna.
- Jag gick hem tidigt, runt halv sju. - Halv sju?
Hur kan du veta vad klockan var när affischerna revs ned?
Det vet jag inte, men de var kvar när jag gick.
Jag försöker bara hjälpa till.
Vi borde försöka ta reda på vem som gjorde det.
Okej, vem tror du är den skyldige? Vem ska vi förhöra?
Det kan vara nåt av de subversiva elementen här på Carver.
Som Rick Thieson och de där nollorna.
Kanske Tammy Metzler. Hon är anti det mesta.
Du är en intelligent flicka med många fina kvaliteter.
Men att vara smart och göra det som krävs för att slå sig fram-
-och trampa på andra människor...
Livet handlar om mer än så. Du lurar bara dig själv.
Varför predikar du för mig?
Det här är inte rätt tidpunkt eller plats att tala om det.
Men ett exempel, en viss f.d. kollega till mig-
-gjorde ett stort misstag.
Det vi kan lära oss av det är att vi alla gör misstag.
Vi måste lära oss att våra handlingar kan få allvarliga konsekvenser.
Kanske, om vissa äldre, klokare personer-
- inte betett sig som småbarn, så skulle allt ha varit bra.
Det håller jag med om. Och vissa unga och naiva personer-
-borde tacka sina lyckliga stjärnor-
- att inte hela skolan fick reda på vissa snedsprång-
- som kunde ha ödelagt deras chanser att vinna vissa val.
Vissa äldre personer borde inte kasta lystna blickar på sina elever.
Vissa kan inte ens göra sina fruar med barn.
Och falska anklagelser borde inte riktas mot unga, naiva personer-
- vars mödrar är sekreterare hos framgångsrika advokatbyråer.
Om ni tänker förhöra mig, vill jag ha hit min advokat.
- Ni ville träffa mig. - Vänta utanför, Tammy.
- Gäller det affischerna? - Kanske det. Vänta utanför.
Okej, jag vet vem som gjorde det.
Jag väntar utanför.
Gå ingenstans, Tracy. Tammy, kom in.
Jag hoppas du har ordentligt på fötterna.
Vad har du på hjärtat?
Det här känns jobbigt, men det är viktigt att vara ärlig.
- Vad vill du säga, Tammy? - Jag rev ned Pauls affischer.
- Det var jag. - När gjorde du det?
I går. Söndag.
- Hur kom du in i skolan? - Dörren var öppen.
- Vilken dörr? - Jag vet inte. Men jag gjorde det.
- Jag tror dig inte. - Jag har bevis.
Tracy, det är visst din turdag i dag.
Du går fri. Tammy har erkänt.
Det var ju det jag sa.
Du ska få betala för min affisch!
Lugna dig nu. Sluta när du har övertaget.
Resten av dagen var outhärdlig. Jag kände lukten av Linda.
Jag ville bara därifrån.
Jag ville att allt skulle vara perfekt på motellet.
Jag beslöt att förbereda mig under sista lektionen.
Dags för prov!
Lägg undan era saker. Om ni läst läxan, så är det lätt.
Jag hade 48 minuter på mig.
Om ni är klara tidigt, sitt tysta. Jag är strax tillbaka.
Skicka fram proven. Stephanie, lägg ifrån dig pennan.
Vi ses på onsdag. Glöm inte att rösta i morgon.
Linda.
Linda!
Herregud! Jävlar!
Ni har ringt familjen Novotny. Vi hör av oss.
Linda, det är jag. Om du är hemma, lyft på luren.
Klockan är 16.32. Jag kom förbi 15.25, som vi hade sagt.
Jag väntade, men du var inte där.
Jag befinner på stället vi talade om.
Svit nummer 246.
Jag är här. Allting är ordnat.
Så jag hoppas att du kommer snart. Hej då.
Jag fattar det inte.
Vad du har emot din mor, mig och Paul är helt obegripligt.
Din mor är väldigt upprörd, hon klarar inte mer.
Ditt beteende blir allt mer tokigt och obegripligt.
Vem vet vilka andra stolligheter du håller på med?!
Jag hade ett långt samtal med Walt Hendricks.
Jag ringde hem till honom.
Han vill inte ha dig på Carver. Han har fått nog av dig.
Och jag klandrar honom inte. Vad är det?
Din far och jag har diskuterat och kommit fram till ett beslut.
Du ska till Obefläckade hjärtat.
Nunnorna kanske får fason på dig.
Tycker du att det är roligt?
Okej.
Jesus Kristus, jag brukar inte be Dig om hjälp-
- men jag vill att Du låter mig vinna valet i morgon.
Jag förtjänar att vinna, och det gör inte Paul Metzler.
Din gudomliga hand diskvalificerade Tammy Metzler.
Gör mig till ordförande, så jag kan utföra Din vilja på jorden.
Amen.
Gode Gud, jag tror inte på Dig, men jag övar mig inför klosterskolan.
Vad är det jag vill?
Jag vill att Lisa inser vilken slyna hon är och ber mig om förlåtelse.
Jag vill att Paul vinner valet i morgon, inte den fittan Tracy.
Sen vill jag ha ett par dyra läderbyxor.
Och nån gång vill jag bli polare med Madonna.
Gode Gud, Du har gett mig så mycket:
En god hälsa, trevliga föräldrar, en fin bil-
- och enligt vad folk berättat, en stor penis.
Men jag är orolig för Tammy. Jag tror inte att hon rev ned affischerna.
Men ibland blir hon så arg. Hjälp henne att bli lyckligare.
Hon är så klok och känslig, och jag älskar henne så.
Jag är nervös inför valet i morgon.
Jag vill vinna, men jag vet att det är Du som bestämmer.
Du avgör vem som är den bäste kandidaten.
Förlåt mina synder, vilka de än kan vara. Amen.
Linda kom aldrig hem. Jag väntade utanför hennes hus i tio timmar.
Herregud...
På valdagen specialtillverkade mamma och jag 480 muffins.
God morgon, mr M.
Ni ser ut att behöva en muffins.
Vad har hänt med ert öga?
Är allt som det ska?
"Mr McAllister, någon rev ned min affisch, det är inte rättvist."
"Kan jag få ett A? Kan jag få ett rekommendationsbrev?"
De kan dra åt helvete.
Ni har ringt familjen Novotny. Vi hör av oss.
Varför gjorde du det? Jag litade på dig.
Du har förstört mitt liv, inser du det? Gör du det?
Du har förstört mitt liv. Var det det du ville?
Jag ber om ursäkt, men jag håller på att bli tokig.
Vi borde tala ut.
Det är Jim. Jag älskar dig.
Här kommer ett viktigt meddelande från rektor Hendricks.
God morgon, elever.
Det åligger mig att informera er om en förändring i dagens val.
Det har bestämts att Tammy Metzler inte får ställa upp i skolvalet.
Alla andra kandidater är valbara, men inte Tammy Metzler.
När det var dags att rösta, stod jag i kön som alla andra.
- Hej, Tracy. - Tracy Enid Flick.
- Är du klar, Phil? - Ja, jag är klar.
Tack, Phil.
Hej, Tracy. Är det inte spännande?
- Lycka till. - Tack, Paul.
- Du också. - Tack.
Det är så konstigt. Röstar folk alltid på sig själva?
När jag ser på mitt eget namn...
Jag vet inte... Det känns inte rätt att rösta på sig själv.
Okej, mr M.
- Då börjar vi räkna. - Jag räknar första gången.
Ni kan göra en eller två oberoende räkningar.
Bra. Börja med ordföranden, jag är strax tillbaka.
Ni har nyckeln.
Javisst, ja.
- Mår ni bra? - Vad har hänt med ert öga?
Jag mår bra. Det är bara ett helt vanligt bistick.
Somliga påverkas inte. Jag sväller upp.
Jag har bråttom. Jag har även andra saker att sköta.
Ja, det är ingen fara. Vi förstår.
Jag är strax tillbaka.
Ni har ringt familjen Novotny. Vi hör av oss.
Det är jag igen. Jag är ledsen för alla meddelanden.
Om jag bara får höra din röst. Om du bara känner vid...
- Vad vill du, Jim? - Du är där.
- Ja, jag är här. - Jag älskar dig, Linda.
- Du vet att det inte är sant. - Det är den enda sanning jag vet.
- Vi gjorde ett misstag. - Det var inget misstag.
- Du utnyttjade mig. - Utnyttjade jag dig?
Du kramade mig. Du kysste mig. Det var du som...
- Mr M, en stor dag i dag. - Inte nu, Paul.
- Vad har du kommit fram till? - Det får jag inte säga.
- Ni måste räkna själv. - Du skojar, va?
Jag trodde att reglerna var såna. Om de ändrats...
Vi ska inte utse nån jävla påve. Berätta vem som vann.
Det är på håret. Tracy vann med en röst. En enda röst.
Mr M...
Okej...
Jag antar att jag får räkna, då.
När jag räknat, hade jag fått samma resultat som Larry.
256 mot 257. Tracy hade vunnit valet med en enda röst.
Jag skulle precis tillkännage resultatet...
Åsynen av Tracy påverkade mig på ett sätt jag inte fullt kan förklara.
Delvis för att hon spionerade...
Men framför allt var det hennes ansikte.
Hur långt skulle hon gå, hur många skulle lida p.g.a. henne?
Jag var tvungen att stoppa henne... nu.
Larry... Jag tror vi har ett problem.
253, 254, 255.
Jag får samma summa som du, Jim. Paul är vår näste ordförande.
- Det kan inte stämma. - Vi får samma resultat båda två.
256 till Paul. 255 till Tracy.
- Och 290 ogiltiga. - De flesta stöder Tammy.
Det stämmer inte. Det fanns 801 röstsedlar, men 803 personer röstade.
- Två röstsedlar måste saknas. - Två kanske slängde sina röstsedlar.
De fanns där. Jag räknade till 803 röstsedlar.
- Folk kan göra misstag. - Inte jag.
- De fanns när ni började räkna. - Nu går du för långt.
- Alla röstsedlar fanns där. - Nu räcker det. Saken är utagerad.
Jag vill bara att du ska veta att oavsett vem som vinner-
- så hade du en bra valkampanj. Lycka till.
Tack, Tracy. Jag är bara glad att det är över.
Då börjar vi. När vinnarna presenterats, kan vi gå hem.
I en tävling som utkämpats så väl, känns det orättvist med en vinnare.
Se förvånad ut. Gå långsamt till podiet.
Var ödmjuk. Tacka för den otroliga äran.
De är alla kvalificerade och har den integritet-
- som vi förväntar oss av skolans ledning.
Syftet med valet är att välja en vinnare. Det har ni gjort.
Vi börjar med ordföranden.
Det var ett synnerligen jämnt val.
Jag vill presentera Carver High Schools nästa elevrådsordförande:
Paul Metzler.
Jösses! Tack ska ni ha!
Tack. Jag lovar att göra mitt bästa. Jag ska bli en bra ordförande.
Mr M sitter där borta.
Det här är toppen. Vi är här för att fira min seger.
Det är toppen. Det här är mina föräldrar.
- Dick Metzler. - Jo Metzler.
Paul tycker att ni är toppen. Han talar jämt om er.
Ni har verkligen hjälpt honom.
Paul behöver inte min hjälp. Ni kan vara stolta över honom.
- Det är vi. - Kom och gör oss sällskap.
Jag har ätit klart. Jag måste åka hem.
Ni kan väl gå och sätta er.
- Jag vill tala med mr M. - Det låter bra.
- Det var trevligt att träffa er. - Och tack så mycket.
Jag har några idéer om vad vi kan göra.
Vi kunde ha ett tivoli med karuseller, för muskeldystrofi.
Till Halloween kan vi ha ett spökhus, ett bra ett.
Inte som de där kassa, utan ett jätteläskigt.
För årsträffen... Förra årets tema var himmelriket på jorden. I år...
Vi kan tala om det här senare.
Nu måste jag äta upp min paj och fara hem.
Okej. Förlåt mig.
Bara en sak till...
Tror ni att Tracy klarar sig? Hon såg ut att ta det väldigt hårt.
Oroa dig inte för Tracy. Hon klarar sig.
Älskling...
Kära barn...
Ta ett av mina piller. Då känns det bättre.
Här...
Seså, älskling.
Lägg dig ned. Duktig flicka...
Såja, älskling.
Såja...
Du kanske hade behövt fler affischer.
Eller om du följt mina råd angående ditt tal...
Jag vet inte, vi kommer säkert på det.
Diane... Jag gjorde ett misstag.
Vill du ha samma rum?
Visst.
Nästa dag beslöt jag mig för att ordna upp mitt liv.
Som jag såg det, var det bra att Diane sparkade ut mig.
Det var en möjlighet. Vi behövde tid att reda upp saker och ting.
Valet låg bakom mig, det värsta var över.
Vilken skada hade egentligen skett? Ingen var död.
Jim, Walt vill träffa dig.
Okej, tack.
Du ringde?
Mr McAllister, jag hoppas ni kan förklara det här.
- Jag. - Förlorar.
- De. - Förlorar.
Tack så mycket.
Herr ordförande, de vill träffa er på kontoret.
Dr Hendricks?
Kom in. Vi har något tråkigt som vi måste berätta.
- Gäller det Tammy? - Det gäller valet.
När Paul fått den dåliga nyheten, bad Walt att få tala med mig.
Det var enkelt. Jag erbjöd mig att sluta, och han accepterade.
Utan väsen slutade Jim McAllister på Carver High.
Plötsligt visste alla vem jag var.
Läraren som försökte krossa en oskyldig flickas drömmar.
Alla bra saker jag gjort var som bortblåsta.
Media fick tag i historien.
Det var en sån där konstig nyhet som folk talar om på jobbet.
Diane ansökte om skilsmässa. Hon var helt oförsonlig.
Hon tog nästan allt, inklusive huset.
Jag fick behålla bilen.
Jag insåg att det var dags att lämna Omaha och dra vidare.
Sista året var toppen. Jag spelade varken fotboll eller var ordförande-
- men jag valdes till Hemkomstkung.
Jag kom in vid Nebraska som jag ville.
Vid nyår hade jag en mexikansk fest på cementfabriken.
Jäklar, vilken bra fest!
Det enda tråkiga var Lisa. Hon spolade mig.
Ena minuten är vi kära, och sen börjar hon jaga Randy.
Ibland undrar jag vad som hade hänt om jag vunnit valet.
Hade mitt liv blivit anorlunda? Hade jag rest till Yosemite?
Eller hade jag kanske dött?
Klosterskolan var toppen.
Lärarna var kassa och påstods vara stränga.
Men man kunde göra vad man ville.
Det bästa med Obefläckade hjärtat var Jennifer.
Jennifer och jag är tvillingsjälar. Vi ska aldrig skiljas åt.
Ordning! Ordning!
Sista året var väldigt produktivt.
Jag befann mig i den övre sjunde percentilen i min klass.
Jag kom in vid Georgetown som jag önskade... med stipendium.
Ibland var jag ensam och tänkte på Dave. Jag saknade våra samtal.
Det kunde ha fungerat mellan oss. Jag undrar vad han gör nu.
Kanske han har skrivit sin roman.
Trots mina otaliga framgångar och en ljus framtid-
- så kändes det inte rätt.
Alla andra verkade så lyckliga när de skrev i varandras årsböcker.
Nästan ingen skrev i min.
Man kunde tro att ordföranden skulle ha massor av vänner.
Vad gällde mr McAllister-
- så tänkte jag knappt på honom.
Ingen hade hört nåt från honom. Det var som om han aldrig funnits.
Tracy Enid Flick.
Vid Georgetown trodde jag att jag äntligen skulle träffa likasinnade-
- och äntligen få riktiga vänner.
Ursäkta mig, kan ni vara tysta!
Det var inte alls så. De var bara bortskämda rikemansbarn.
Jag har accepterat att väldigt få är ämnade för något speciellt.
Vi är soloflygare. Det är som Dave sa:
För att bli nåt stort, måste man vara ensam.
Vad händer med en man när han förlorar allt?
Allt han arbetat för. Allt han tror på.
Utkastad ur sitt hem. Utstött ur samhället.
Hur kan han överleva? Vart kan han ta vägen?
Den här vägen.
New York City.
I århundraden har fok kommit till New York för att finna en fristad.
Nu är jag en av dem. Jag har alltid drömt om att bo i New York.
All uppståndelse och kultur. Livet är fullt av överraskningar.
Ibland springer jag på före detta elever.
Min lägenhet är liten och hyran är ganska hög-
- men den har karaktär och jag trivs.
Det är toppen att inte ha bil. Jag kan läsa på tunnelbanan.
Vissa dagar går jag till jobbet.
Arbetsmarknaden är tuff, men efter att ha letat ett tag-
- fick jag ett jobb på utbildnings- avdelningen på ett museum.
Jag är lärare igen.
När en skola kommer till museet under en friluftsdag-
- så tas de emot av utbildade lärare.
Jag har träffat nån - Jillian.
Hon jobbar också på museet.
Hon är inte alls som Diane. Jag har aldrig mött nån som hon.
Hon har också lämnat ett förhållande, så vi tar det lugnt.
Ni kanske undrar om jag träffade Tracy Flick igen. Det hände en gång.
Jag var nere i Washington för en konferens för museilärare.
Efter en inspirerande morgon på The Mall-
- så var jag på väg till Förintelse-museet när....
Jag vet inte om hon såg mig. Förmodligen inte.
Men precis då, alla dåliga minnen, allt jag velat säga till henne...
Allt kom rusande tillbaka.
Jag ville springa bort dit och säga vad jag visste om affischerna.
Och hur hon fuskade för att vinna valet.
Men i stället stod jag bara där.
Jag var inte arg på henne längre. Jag tyckte bara synd om henne.
När jag jämför mitt nya liv med hur hennes liv måste vara...
Hon går säkert upp i ottan för att uppnå sina patetiska drömmar.
Vart försöker hon egentligen ta sig?
Vad gör hon i den där limon? Vem fan tror hon att hon är?
Du där!
Din skitstövel!
Men det där är överspelat nu. Jag har ett nytt liv.
Det är det fina med Amerika. Man kan alltid börja om från början.
Så är det en vulkanisk eller en sedimentär bergart?
Vad är det för skillnad mellan vulkanisk och sedimentär?
Någon?